הורד מהאתר מס' 1 לתרגומים Www.Torec.Net
"צאו מסייגון והיכנסו לסלמה"
"מבוקש - באשמת רצח"
"פחד ותיעוב בלאס וגאס"
"מי שהופך לבהמה, נפטר מהכאב האנושי. ד"ר ג'ונסון."
,היינו בברסטו, בקצה המדבר .כשהסמים החלו להשפיע
:אני זוכר שאמרתי משהו כמו
,יש לי סחרחורת .אולי כדאי שאתה תנהג
,פתאום נשמע רעם אדיר והשמיים התמלאו
,במה שנראה כמו עטלפי ענק .שצווחו ועטו על המכונית
,נשמעה צעקה: "אלוהים "?מהן החיות הארורות האלו
?חזירים ארורים! -אמרת משהו .-לא חשוב. תורך לנהוג
אין טעם להזכיר .את העטלפים, חשבתי
הבן זונה המסכן .יעלה על זה בעצמו, בקרוב
!חזירים ארורים. עופו
היו לנו שתי שקיות גראס, 75 כדורי ,מסקלין (סם הזיות)
,חמישה דפים ספוגים בל.ס.ד ,חצי מלחייה של קוקאין
,וגלקסיה שלמה של כדורי מרץ .הרגעה, צחוק וצווחה
,ליטר טקילה, ליטר רום ,ארגז בירה, חצי ליטר את'ר
.ועשרים כדורי אמיל ניטריט ,לא שהיינו צריכים את כל זה
אבל לאספני סמים יש נטייה .ללכת כמה שיותר רחוק
הדבר היחיד שהדאיג .אותי היה האת'ר
,אין משהו יותר חסר אונים בלתי אחראי ומושחת
.מאדם שמצוי במעמקי הילולת את'ר
ידעתי שבקרוב ניכנס .למצב המחורבן הזה
הבית הלבן מדווח ש106 חיילים אמריקניים
מתו מסמים לא חוקיים .בשנה שעברה. 40 מהם בווייטנאם
.רק ג'וינט אחד, בן-אדם .ג'וינט אחד מעבר לקווים
.יושב בתחנת הרכבת בעיר .ג'וינט אחד מעבר לקווים
.ג'וינט אחד? אידיוט .חכה שתראה את העטלפים
.בוא ניתן לבחור טרמפ !-מה? לא
.אי-אפשר לעצור כאן .זו ממלכת העטלפים
מגניב. אף פעם לא .נסעתי במכונית פתוחה
?באמת? אז הגיע הזמן, לא
.אנחנו ידידים .אנחנו לא כמו כל האחרים
שתוק, או שאני אשסה בך ?את העלוקות, מבין
.היכנס
.כמה זמן נוכל להתאפק, תהיתי
כמה זמן לפני שאחד מאתנו ?יתחיל לברבר בטירוף לבחור
?מה הוא יחשוב אז
המדבר הבודד הזה היה ?ביתם האחרון של משפחת מנסון
,האם הוא יעשה את הקישור כשהעו"ד שלי יתחיל לצעוק
על עטלפים ודגי טרף ?הנוחתים על המכונית
אם כן, פשוט ניאלץ לערוף .את ראשו ולקבור אותו
.ברור שלא נוכל לשחרר אותו
הוא מיד ידווח עלינו .לנציגי החוק הנאציים המקומיים
.והם ירדפו אותנו כמו כלבים ?אלוהים. אמרתי את זה בקול
?דיברתי? הם שמעו אותי
זה בסדר, הוא רק מתפעל .מצורת הגולגולת שלך
לא, תודה. -אולי כדאי .שאפטפט קצת עם הבחור
,אם אסביר לו את המצב .אולי הוא יירגע
?יש משהו שכדאי שתבין. אתה שומע אותי .-כן. -יופי
.אני רוצה שתדע את כל הפרטים .אנחנו במשימה מסוכנת מאוד
.אני ד"ר לעיתונאות .זה חשוב! זה סיפור אמיתי
.תוריד את הידיים מהצוואר שלי
הוויברציות שלנו הפכו ?לבלתי נעימות. אבל למה
?האם אין תקשורת במכונית הזו ?האם הפכנו לבהמות
אני רוצה שתבין, שהאיש .ליד ההגה הוא העו"ד שלי
הוא לא איזה טמבל .שמצאתי ברחוב. הוא זר
,אני חושב שהוא סמואי .אבל זה לא חשוב
.אתה גזעני? -ממש לא .-חשבתי שלא
,כי למרות גזעו .האיש הזה יקר לי מאוד
.שכחתי מהבירה. רוצה? -לא ?-מה עם קצת את'ר? -מה
.לא חשוב. ניגש לעניין ,לפני 24 שעות
.ישבנו במלון "בברלי היייטס" .בחצר, כמובן
שתינו "סינגפור סלינגים" .עם מסקלין
התחבאנו מהמציאות האכזרית .של השנה המזופתת הזו, 1971
.אולי זו השיחה שציפית לה
?כן
?באמת? בסדר. כן, למה לא
.זה היה מהמפקדה ...הם רוצים שאני
אסע ללאס וגאס ואצור קשר .עם צלם פורטוגזי בשם לסרדה
.יהיו לו כל הפרטים
אני רק צריך להיכנס ,לסוויטה אטומת הקול שלי
?והוא ימצא אותי. מה אתה אומר .-נשמע כמו צרה רצינית
תזדקק להרבה ייעוץ משפטי .במהלך העניין
בתור העו"ד שלך, אני ממליץ .שתשכור מכונית מהירה בלי גג
.ותזדקק לקוקאין ...-טייפ למוזיקה מיוחדת
חולצות אקפולקו, ותסתלק .מלוס אנג'לס ל48 שעות לפחות
.זה הורס לי את סוף השבוע ?-למה
.כי ברור שאיאלץ לבוא איתך
.נצטרך להצטייד עד השיניים
,למה לא? אם שווה לעשות משהו .שווה לעשות אותו כמו שצריך
.זה החלום האמריקני בפעולה !-חכה
יהיה טיפשי שלא לרכוב על .הטורפדו המוזר הזה עד הסוף
.בהחלט. חייבים לעשות זאת ?איזו מין כתבה זו
ה"מינט 400". מירוץ אופנועי השטח המרהיב ביותר
.בהיסטוריה של הספורט המאורגן ,אירוע נוצץ לכבוד איזה מיליונר
שבבעלותו גם מלון "מינט" .היוקרתי שבמרכז לאס וגאס
לפחות זה מה שכתוב .בהצהרה לעיתונות
,כעו"ד שלך .אני מציע לך לקנות אופנוע
איך עוד תוכל לסקר ?אירוע כזה כמו שצריך
.נצטרך להמציא .-עיתונאות גונזו טהורה
לא הייתה שום בעיה ,להשיג את הסמים והחולצות
אבל לא היה קל להשיג מכונית וטייפ
,ביום שישי אחה"צ בהוליווד
.נשמע נפלא. יופי תשמרו אותה
לעזאזל, ברור שלג'נטלמן .יש כרטיס אשראי כבד
זה בסדר, אל תיקח ללב .את החזירים האלה
אתה מבין עם מי ?אתה מדבר, לעזאזל
?נגיע תוך חצי שעה
.נצטרך חנות מוזיקה
אנחנו חייבים .להשיג אשראי בלתי מוגבל
,נשיג. אתם הסמואים .כולכם אותו הדבר
אין לכם אמון בהגינות הבסיסית .של תרבות האדם הלבן
החנות הייתה סגורה, אבל המוכר .הבטיח לחכות אם נמהר
התעכבנו בדרך, כי המכונית .שלפנינו הרגה הולך רגל
נתקלנו בבעיות גם בסוכנות .להשכרת רכב. -הכול מוכן
.רק תחתום, ותוכל לצאת לדרך
?אתם תשמרו על המכונית, נכון .-כן, כמובן. -יופי
לעזאזל. נכנסת ברברס .במבנה בטון בגובה של חצי מטר
אפילו לא האטת. נסעת 60 קמ"ש .ברברס. -לא נגרם נזק
.אני תמיד בודק כך את המהלכים
.זה עט ממש יפה. -כן
.לא שתיתם, נכון? -לא אני
.אנחנו אנשים אחראיים !-היי! לקחתם לי את העט
!היפים מחורבנים
בילינו את שארית הלילה .בהשגת חומרים ובהטענת המכונית
,אחר-כך אכלנו קצת מסקלין .והלכנו לשחות
.המסע שלנו היה שונה הוא היה אמור להיות חיזוק
של כל מה שנכון .ואמיתי באופי הלאומי
הצדעה לאפשרויות הפנטסטיות ,של החיים בארץ הזו
,אבל רק עבור אנשים בעלי כוח-סבל !ואנחנו מלאים בזה. -נכון
,העו"ד שלי מבין זאת .למרות המוגבלות הגזעית שלו
?אבל מה איתך ,הוא אמר שהוא מבין
אבל יכולתי לראות בעיניו .שהוא לא מבין. הוא שיקר לי
.תרופה. -מה? -תרופה .תרופה? כן, הנה
,אל תדאג. לאיש הזה יש לב חלש .אנגינה פקטוריס
.אבל יש לנו תרופה
,בסדר, שאיפה גדולה ,איפה גדולה
.יופי, הרבה יותר טוב .עכשיו בשביל הרופא
מה, לעזאזל, אנחנו עושים ?באמצע המדבר
.מישהו יקרא למשטרה .אנחנו זקוקים לעזרה
?האמת. -האמת
אנחנו נוסעים לווגאס, כדי לחסל .איל-הרואין בשם הנרי האכזר
נכון. -למה? כי הכרתי אותו שנים, אבל הוא רימה אותנו.
אתה מבין את המשמעות של זה? -אתה מבין, נכון?
הנרי האכזר חשוב כמת. -חשוב כמת.
אנחנו נעקור לו את הריאות. -ונאכל אותן.
הבן-זונה לא יתחמק. מה קורה בארץ הזאת?
אם שרץ כזה יכול לרמות ד"ר לעיתונאות?
תודה על הטרמפ. אני אוהב אתכם. אל תדאגו לי.
חכה. חזור ושתה בירה.
אני אתגעגע אליו.
ראית את העיניים שלו?
חייבים לצאת מקליפורניה לפני שהבחור ימצא שוטר.
זוז הצדה, בן-זונה שמן. -היה לנו פריק אמיתי בידיים.
היה חיוני שנגיע למלון "מינט" בזמן לרישום העיתונאים.
אחרת, ייתכן שניאלץ לשלם על הסוויטה שלנו.
ראית מה אלוהים עשה לנו?
זה לא היה אלוהים, אלא אתה. אתה שוטר סמוי, ידעתי.
זה היה הקוקאין שלנו. חזיר. חזיר ארור. זונה.
כדאי שתיזהר. יש כאן הרבה נשרים.
הם ינקרו את עצמותיך עד הבוקר. -זונה ארורה שכמוך.
הנה הל.ס.ד "סאנשיין" שלך. תאכל.
כמה זמן יש לי?
כעו"ד שלך, אני ממליץ שתנהג בשיא המהירות.
זה יהיה נס אם נגיע לשם לפני שתהפוך לחיית פרא.
אתה מוכן לזה? להיכנס למלון בווגאס בשם בדוי,
בכוונה לבצע הונאה חמורה, כשאתה מפוצץ מל.ס.ד?
אני מקווה. -חצי שעה. זה יהיה לחוץ.
"אל תהמר עם מריחואנה בנבדה"
"החזקה 20 - שנה. סחר - מאסר עולם"
"ברוכים הבאים למלון 'מינט'"
קדימה, קח את הכרטיס. אנחנו עסוקים.
קדימה, קח את הכרטיס. קח אותו.
אני צריך את זה? -אני אזכור את הפרצוף שלך.
אין דרך להסביר את האימה שחשתי.
שימו לב, אורחי מלון "מינט".
הבעלים של מכונית הפינטו הירוקה ממינסוטה מתבקשים...
הייתי שטוף זיעה. הדם שלי סמיך מדי בשביל נבדה.
מעולם לא הצלחתי להסביר את עצמי כיאות באקלים הזה.
בסדר. תשתוק. תירגע.
תן שם, דרגה ושם עיתון. זה הכול.
היא מלצרית, בערך בת 1 6.
הם הורידו לה את הראש ישר בחניון.
ואז הם חתכו אותה ושאבו החוצה את הדם.
נראה לי שהם חיפשו את בלוטת האצטרובל.
מה שלום אמא שלך, אגב?
תתעלם מהסם המטורף הזה...
תחשוב שזה בכלל לא קורה...
שלום.
שמי...
ראול דיוק. אני ברשימה.
ארוחה בחינם, כיסוי מלא. למה לא?
העו"ד שלי...
אתי...
אני מבין ששמו לא ברשימה, אבל אנחנו חייבים סוויטה.
אנחנו חייבים סוויטה. מה המצב?
מה קורה? -הסוויטה שלכם עוד לא מוכנה,
אבל... מישהו חיפש אותך. -למה? עוד לא עשינו כלום.
אני אטפל בזה. האיש הזה סובל מלב חלש,
אבל יש לי הרבה תרופות. שמי ד"ר גונזו.
תכינו את הסוויטה. נהיה בבר.
אני לא יודעת מה אתך, אבל עליי המשקה מתחיל להשפיע.
היי, תסתלק.
אני אוהבת איך שעשית את זה. -בוא. בוא.
בוא נזמין בוטנים. -בוטנים? -זה מה שאתה צריך עכשיו.
שני "קובה ליברה", בירה ומסקלין בצד. -בדרך.
את בטח מזל מאזניים.
מי זה לסרדה? -לסרדה? -כן, הוא מחכה לנו בקומה 1 2.
חדר 1 250, לסרדה. -לא הצלחתי להיזכר.
השם נשמע מוכר, אבל לא הצלחתי להתרכז.
דברים איומים התרחשו סביבנו.
תזמין נעלי גולף. אחרת, אין סיכוי שנצא מכאן בחיים.
בלתי אפשרי ללכת ברפש הזה. אין נקודות אחיזה.
מר רוג'ר פראט. נא צלצל למרכזנית המלון.
הייתי באמצע גן-חיות של זוחלים,
ומישהו נתן אלכוהול ליצורים הארורים האלה.
עוד מעט הם יקרעו אותנו לגזרים.
עליתי לראות את הלסרדה הזה. הוא טוען שהוא צלם.
אבל כשהזכרתי את הנרי האכזר, הוא השתגע.
הוא מבין שעלינו עליו. ראית את העיניים שלו?
תבין שיש לנו מגנום. עליתי לראות...
בבקשה... תגיד להם להוריד את נעלי הגולף הארורות.
אלוהים, תראה את החבורה שם. הם עלו עלינו.
זה שולחן העיתונות. עלינו לקבל את התעודות שלנו.
בסדר...
אתה מוכן? -מה? -אתה מוכן?
קדימה, תזדרז. -חכה, אל תעזוב אותי.
שני כריכי ענק, ו... עוד שני כריכי ענק.
4 קוקטילי שרימפס ו9- אשכוליות טריות.
ויטמין סי. אנחנו זקוקים לכמה שיותר.
יש מכונה ענקית בשמים. מין סוג של. ..-ליטר רום.
נחש חשמלי או משהו, והוא מתקרב אלינו. -תירה בו!
עדיין לא. אני רוצה ללמוד אותו.
יש לכם תיאבון גדול. אני צריך את העגלה.
תודה, אבל אני צריך את העגלה. אני אחזור אח"כ.
בן-זונה שכמוך. אני משאיר אותך לבד ל3- דקות,
ואתה מתחיל לצווח על זוחלים. -על מה אתה מדבר?
הפחדת אותם עד מוות. הם רצו לקרוא למשטרה.
מזל שבאתי בזמן. -אל תתקרב אליי.
עזוב אותי. -הסיבה היחידה שהם נתנו לנו את תגי העיתונות
היא כדי לסלק אותך משם. -אלוהים, מה זה?
התפכחתי לגמרי בגלל הסצנה הזו. -מי בדלת?
רק רגע.
לעזאזל. אלוהים.
היי, אני לסרדה. הצלם שלך.
דיוק? -הוא שם.
דיוק? היי.
לסרדה. הצלם שלך. -אתה לא פורטוגזי.
חבל שפספסתם את הכניסה של האופנועים.
איזה מחזה! דגמי הוסקוורנה, ימהה, די.אם.זי, קוואסאקי.
מייקו, פורסאנג, כדורי אש שבדיים.
טריומפים, פה ושם סי.זי. כולם מהירים מאוד מאוד.
זה יהיה חתיכת מירוץ.
אני אצא לבד.
אנחנו יודעים מה אתה זומם.
שמע לי, הוא משקר לנו. ראיתי את זה בעיניים שלו.
עיניים?
המתחרים היו מוכנים עם שחר. ממש מותח.
בחוגים מסוימים, ה"מינט 400" הרבה יותר נחשב מהסופר-בול,
הקנטקי דרבי, ודרבי הגלגליות של אוקלנד ביחד.
התחרות הזו מושכת זן מיוחד מאוד של אנשים.
הגיע הזמן להתאפס. לחשוב על המשימה הארורה
ולמצוא דרך להתמודד אתה. הגיע הזמן לעשות את העבודה.
אחרי ליל שימורים, לא היה לנו מצב רוח לקפה וסופגניות.
רצינו משקה חזק. היינו אחרי הכול...
השמנה והסלתה של עיתונאות הספורט הלאומית.
התאספנו בלאס וגאס לאירוע הספורט המיוחד הזה.
ובדברים כאלה לא מחפפים. "חדר העיתונות"
הרוג את הגוף, והראש ימות. הקרב בין מוחמד עלי לפרייזר.
סיום הולם לשנות השישים. עלי הובס על-ידי המבורגר אנושי.
שני האחים קנדי נרצחו על-ידי מוטציות. -הם מתחילים.
לעזאזל, בואו נלך. -ברוכים הבאים
לתחרות המינט 400 המדברית.
פרס של 50 אלף דולר יוענק לזוכה במרוץ האופנועים.
קדימה. רואים כבר עקבות אבק.
העשירייה השנייה על קו הזינוק דגמי קוואסקי, טריומף ומייקו.
אנחנו מוכנים. הדגל הירוק הונף, והם יוצאים לדרך!
בסדר. עכשיו הקבוצה השלישית. הם יוצאים לדרך!
כ1 90- אופנועים נוספים חיכו להתחיל. -תן לי בירה.
הם היו אמורים לצאת, 1 0 בכל פעם, כל שתי דקות.
לעזאזל, איזה יום היום? שבת? -יותר כמו יום ראשון.
שלום. ראיתם את המרוץ?
בעשר, הם כבר היו מפוזרים על כל המסלול.
זה כבר לא היה מרוץ, אלא תחרות סיבולת.
לסקר את המרוץ הזה בכלים עיתונאיים רגילים, זה היה מגוחך.
היי. לא רע, מה? -מה? -היכנס.
אני אנסה צירופים שונים של עדשות וסרטי צילום,
עד שאמצא משהו שיעבוד באבק.
מה, לעזאזל... אלו מכונות ירייה. הם יורים עלינו.
זה שטח אש. תוציא אותנו מכאן מהר.
מהר, בן-אדם. אנחנו ניהרג למען השם.
איפה המרוץ הארור? -אין לי מושג.
אנחנו אמריקנים פטריוטים כמוכם.
עם איזו קבוצה אתם? -עיתונות הספורט.
אנחנו ידידותיים. חנונים להשכרה.
בוא נזוז. -בהצלחה, רבותיי.
הנה ארנב. בואו נתפוס אותו! -דפוקים.
תחזיר אותי לקו הזינוק. -לא, אנחנו חייבים להמשיך.
אנחנו זקוקים לסיקור מלא. -הגיע הזמן, חשתי,
להערכה מחודשת של המצב. אתה מפוטר.
חמור שכמוך.
תוציא אותי מכאן. -סע לתוך האבק.
אני לא רוצה לראותך שוב. -אני צריך לצלם. סע לתוך האבק.
המרוץ היה בעיצומו. צפיתי בתחילתו, בזה הייתי בטוח.
אבל מה עכשיו? מה השלב הבא?
תגביר את הרדיו. תגביר את הטייפ.
תפתח את החלון הארור. בוא נטעם את רוח המדבר הקרירה.
כן, זה העניין. שליטה טוטאלית.
משוטטים ברחוב הראשי של וגאס במוצאי שבת.
שני בחורים טובים במכונית פתוחה בצבע אדום אש.
דלוקים, קרועים, שפוכים. אנשים טובים.
לעזאזל, זה נשמע מוגזם. 29 סנט לנקניקייה.
מה אנחנו עושים כאן? באנו לבלות או לעבוד?
לעבוד, כמובן.
הנה. סרטן ויין מוסקט ב20- דולר.
כעו"ד שלך, אני ממליץ שתיסע ל"טרופיקנה"
להופעה של גאי לומברדו. הוא מופיע בחדר הכחול.
למה? -מה למה?
למה לי לשלם את שכרי הזעום, כדי לצפות בגוויה?
אני לא יודע מה אתך, אבל בתחום שלי
חשוב להיות בעניינים. -מה אתה חושב שאתה עושה?
זה לא אזור חנייה. תזיז את האוטו.
אסור לחנות כאן. -מה?
אסור לחנות כאן. -למה לא? זה לא מקום חנייה הגיוני?
הגיוני? אתה על המדרכה. -אנחנו רוצים לחנות.
דבי ריינולדס. -אי אפשר לחנות על המדרכה. -נראה כמו מופע חם.
נסענו כל הדרך מלוס אנג'לס למופע. -אנחנו חברים של דבי.
זה היה המגרש של בוב הופ, פרנק סינטרה, וספיירו אגניו.
המקום הסריח מפורמייקה יקרה ודקלי פלסטיק.
ללא ספק, עיר מקלט יוקרתית לבזבזנים.
היא התחילה? -היא על הבמה? -כן.
אני מצטער, אבל אין מקום. -באנו כל הדרך מלוס אנג'לס.
לא נותרו מקומות בשום מחיר. -זין על המקומות.
אנחנו חברים של דבי. הסתובבתי אתה.
אתה רוצה ללכת לבית-משפט? -ובכן, זה תלוי. -בוא נדבר.
היחס שלך הוא הפרת אמון. בנבדה זה לא חוקי.
מה שמך? -שמי? טוני פיטזיקטה.
אפשר לשאול מה שמך? -זה רשום ברישיון הנהיגה שלי.
נדמה לי שנפגשנו פעם. ייתכן שנוכל להכניס אותך.
רב תודות. -תצטרכו לעמוד מאחורה.
אחרי הרבה רעש, הוא נתן לנו להיכנס בחינם.
בתנאי שנעמוד בשקט מאחורה ולא נעשן.
גבירותיי ורבותיי, ה"דזרט אין" גאה להציג...
את האחת והיחידה, מיס דבי ריינולדס.
ערב טוב, נפלא להיות כאן עם כל האנשים הנהדרים.
הגיע הזמן לרוקנרול.
קדימה, תסתלקו מכאן.
נקלענו לבועת זמן מזוינת.
אנחנו נגלה איפה הבית שלך ונשרוף אותו, חתיכת חרא.
מה? מה קרה? -יום אחד אני אטמין כאן פצצה.
בסדר. הגענו, זה המקום. הם לא יתעסקו אתנו כאן.
איפה האתר? המסקלין לא עובד.
הנה.
כן, למה לא?
אתר שטני.
הוא גורם לך להתנהג כמו שיכור הכפר ברומן אירי.
אובדן הכישורים המוטוריים, ראייה מטושטשת,
חוסר שיווי משקל, אובדן תחושה בלשון,
המוח לא מסוגל לתקשר עם עמוד השדרה.
זה מעניין, כי אתה רואה את עצמך מתנהג באופן נורא,
אבל אינך יכול לשלוט בזה.
אתה מתקרב למחסום המסתובב, ואתה יודע שכשתגיע אליו,
תצטרך לתת לאיש שני דולרים כדי להיכנס,
אבל כשאתה מגיע לשם, הכול משתבש.
מישהו דוחף אותך, ואתה חושב: "מה קורה כאן?"
אתה שומע את עצמך אומר: "כלב דפק את האפיפיור, לא אשמתי."
אתר הוא הסם המושלם ללאס וגאס.
בעיר הזו אוהבים שיכורים. בשר טרי.
אז העבירו אותנו במחסום, ושיחררו אותנו בפנים.
גבירותיי ורבותיי,
ילדים וילדות, מבקרים מכל הגילים!
קרקס הבזוקו קזינו גאה להציג:
"הפלינים המעופפים" !
סלח לי.
מסוממים לומדים להתמודד עם החיזיון של סבתם המטפסת עליהם
כשסכין בין שיניה, אבל הטריפ הזה היה כבר יותר מדי.
קרקס בזוקו היה הופך למקום הבילוי הפופולרי במוצ"ש,
לו ניצחו הנאצים במלחמה. זה היה הרייך השישי.
בואו לירות בפטמות של לסבית בגובה של שלושה מטרים.
נסו את המכונה המופלאה הזו, תמורת 99 סנט בלבד,
דמותך תופיע על מסך בגובה של 60 מטרים במרכז לאס וגאס.
תמורת 99 סנטים נוספים, תוכל לומר כל מה שאתה רוצה.
הם ישמעו אותך! אתה תהיה בגובה של 60 מטרים!
השפעת האתר התחילה לפוג. הל.ס.ד נגמר מזמן.
אבל המסקלין פעל בעוצמה.
מסקלין טוב פועל לאט. בשעה הראשונה רק מחכים.
מתישהו באמצע השעה השנייה,
אתה מתחיל לקלל את השרץ שרימה אותך, כי כלום לא קורה.
ואז... בום.
אני שונא להודות בזה, אבל המקום הזה משפיע עליי.
אני חושב שאני מקבל את הפחד. -בולשיט.
באנו לכאן למצוא את החלום האמריקני.
עכשיו, כשנכנסנו למערבולת, אתה רוצה לפרוש?
תבין, בן-אדם, מצאנו את מרכז העצבים.
זה בדיוק מה שמביא לי את הפחד. -תראה. -מה?
שתי נשים דופקות דוב קוטב.
אל תספר לי דברים כאלה. לא עכשיו, בן-אדם.
זה המשקה האחרון שלי. כמה כסף תוכל להלוות לי?
לא הרבה. למה? -אני חייב ללכת. -ללכת?
כן, לעזוב את הארץ. -לא, תירגע.
אתה תהיה בסדר עוד כמה שעות. שב. שב לעזאזל.
אל תתעסק אתי, זה רציני.
עוד שעה אחת בעיר הזו, ואני אהרוג מישהו.
בסדר, אני אלווה לך כסף.
נצליח לצאת מפה? אני רוצה לעזוב מהר.
בוא נשלם את החשבון. קום לאט.
זו תהיה הליכה ארוכה. -אש, אדוני?
משלמים לך לדפוק את הדוב? -מה?
מה? מה הוא אמר לי? -הוא טועה.
כדאי שתטפל בחבר שלך. -גברתי, אדוני, תינוק, ילד...
יש לך עודף? קחי, זה יספיק. בסדר, בוא נרד להמר.
אתם לא מוותרים. -לאן הוא הלך?
מתי היא תעצור? -תעצור? -עצור אותה, עצור אותה!
עצור אותה. -היא לעולם לא תעצור.
אל תזוז, אתה תהיה בסדר. לאן הוא הלך?
בוא נלך. זריז, כמו ארנבת. הופ. קדימה, הופ.
בן-זונה יללן שכמותך.
בוא. נפלת. בוא נלך.
איזה בן-זונה דחף אותי מאחורה.
בסדר, תישאר כאן, ולך לכלא. אני הולך.
קדימה, שטן שכמוך. אני לא רוצה כלום.
ראית את זה? איזה בן-זונה בעט בי בגב.
בטח הברמן. רצה להכניס לך על מה שאמרת למלצרית.
הולי מולי. -פרות עומדות להרוג אותי.
ביסקסואלים עומדים להרוג אותי.
בוא נסתלק מכאן. איפה המעלית? -לא, אל תתקרב למעלית.
זה בדיוק מה שהם רוצים. ללכוד אותנו בתיבת פלדה.
אל תרוץ. הם מחפשים תירוץ לירות בנו.
תנהג אתה. אני חושב שמשהו לא בסדר אתי.
הדלת הלא נכונה.
זו אינה עיר טובה לסמים פסיכודליים.
היינו מוקפים בוויברציות מאיימות מאוד.
בסוף הגענו לחדר, אבל המפתח לא פתח את הדלת.
המטורפים האלה החליפו את המנעולים. -כבר?
הם בטח ערכו חיפוש בחדר.
אלוהים, אנחנו מחוסלים.
זוז, זוז.
תנעל את הכול. -אין כאן אף אחד. אנחנו בסדר.
מאיפה זה הגיע?
זה המפתח של לסרדה. -כן, חשבתי שנזדקק לו.
בשביל מה? -כדי להעיף אותו מהמיטה בצינור כיבוי.
למה שלא נעזוב את הבן-זונה המסכן בשקט?
הוא אמר לי שהוא הולך לישון מוקדם.
ידעתי. הוא גנב את האישה שלי.
אתה מתכוון לגרופית הבלונדינית עם צוות הצילום?
אתה חושב שהוא ביצע בה מעשה סדום? -תצחק, תצחק.
הוא בטח מדביק לה את העיניים כרגע.
אתם, הלבנים, כולכם אותו הדבר.
אלוהים, מאיפה השגת את הבן-זונה הזה?
שירות חדרים. הייתי צריך משהו בשביל הלימונים.
לימונים? איזה לימונים?
לא היו להם. הם לא גדלים במדבר.
הקרפדה המלוכלכת הזו.
הייתי צריך לחסל אותו כשיכולתי.
עכשיו היא שלו. הוא גנב את הבחורה שלי.
זכרתי את הבחורה.
הייתה לנו בעיה אתה במעלית כמה שעות לפני כן.
העו"ד שלי עשה מעצמו צחוק.
אתה בטח אופנוען.
היא מדברת אליך.
באיזה רמה אתה? -רמה?
למה את מתכוונת? -על מה אתה רוכב?
אנחנו מצלמים את המרוץ בשביל סדרת טלוויזיה.
אולי נוכל להשתמש בך.
להשתמש בי? אני רוכב... -אלוהים, חשבתי, הנה זה בא.
אני רוכב על הגדולים. על הבני-זונה הגדולים.
"וינסנט בלאק שאדו". אנחנו עם נבחרת המפעל.
בולשיט. -מה? -בולשיט.
אני חושב שיש כאן מטורף שוטה. איזה מטורף שוטה.
בן-זונה ורוד. אני יכול להראות לך יותר טוב מלהסביר לך.
יש לך אש?
לא.
אתה לא בוטח בי, נכון? תמחק את החיוך.
זה בסדר. אני מכיר אותם. -תמשיך לנסות אותי, זבל.
אתה רוצה להרשים אותה? תרשים אותה אתי.
השוטרים המזוינים באים לתפוס אותך.
תן לי את המפתח הארור!
סלק את הסכין. -הלכתי כל היום. בחייך. הוא בכיס שלי.
לעזאזל. זה היה רציני.
הבחורה הזו הבינה אותי.
היא התאהבה בי. קשר עין.
בוא נסרס את הבן-זונה. אני אודה באשמה.
למה שלא תעזוב את הבחור המוזר בשקט? בחייך.
עשית אתו עסקה?
אתה סידרת לו אותה?
תראה...
כדאי שתסלק את הסכין הזה. תתאפס על עצמך.
אני הולך לשטוף את האוטו.
אחד הדברים שלומדים משנים של התעסקות עם מסוממים,
היא שניתן להפנות את הגב לאדם,
אך לעולם אל תפנה את הגב למסומם.
במיוחד כאשר הוא מנופף סכין ציידים מול עיניך.
מה אני עושה כאן? מהי המשמעות של המסע הזה?
האם רק שוטטתי בהתקף סמים,
או שבאמת באתי ללאס וגאס כדי לעבוד על כתבה?
מי האנשים האלה? הפרצופים האלה?
מאיפה הם באו?
הם נראים כמו קריקטורות של סוחרי מכוניות מדאלאס.
ואלוהים, יש הרבה מהם ביום ראשון בארבע וחצי בבוקר.
עדיין דופקים את החלום האמריקני.
חיזיון המנצח הגדול, שיוצא לפנות בוקר
מהכאוס של קזינו יבשושי בווגאס.
תני לי 20 הפעם. -מתחילים.
הגלגל מסתובב.
עשה אותי עשיר.
עשר.
בן-זונה!
לא, תירגע. תלמד לאהוב את הכישלון.
לעזאזל, יש כאן שיטפון.
אל תיגע בזה. אל תתעסק עם זה.
אכלת את כל הל.ס.ד הזה? -נכון מאוד. מוזיקה!
תתפלל לאלוהים שיש מספיק תוראזין בתיק הזה,
אחרת, תהיה בצרות ענקיות. -מוזיקה! תפעיל את הקלטת.
איזו קלטת? -ג'פרסון איירפליין. "הארנב הלבן".
אני צריך סאונד חזק. -אתה אבוד.
אני עוזב עוד שעתיים, ואז הם יבואו ויהרגו אותך במכות.
בסדר, אני אעשה את זה.
תעשה לי טובה אחת, בסדר?
תן לי שעתיים. זה כל מה שאני מבקש.
שעתיים של שינה לפני מחר.
יש לי תחושה שזה יהיה יום קשה מאוד.
קח כמה זמן שאתה רוצה. -התחשמלות. לא כדאי.
לך להזדיין.
הצילו, הצילו! שמישהו יעזור. -לעזאזל, הוא הורג את עצמו.
אל תיגע בזה, בן-אדם. אל תיגע בזה.
אני בשוונג. אני צריך את זה שוב. -מה?
כשזה מגיע לצליל הפנטסטי הזה...
כשהארנב נוגס את הראש של עצמו,
אני רוצה שתזרוק את הרדיו המזוין לאמבטיה.
התחרפנת לגמרי. זה יפוצץ אותך ישר לתוך הקיר.
אתה תמות תוך 1 0 שניות.
לעזאזל, אני אצטרך להסביר את זה. -בולשיט.
אל תתעסק אתי. אני אחאב.
בסדר, בן-זונה מוזר. שב! חזור לאמבטיה.
אני אכניס את זה ישר לגרון שלך.
אל תגרום לי להשתמש בזה.
בסדר. זה כנראה הפתרון היחיד.
תן לי לוודא שהבנתי נכון:
אתה רוצה שאני אזרוק את זה לאמבטיה בשיא של הארנב הלבן?
כבר חשבתי שיהיה עליי לבקש מאחת החדרניות לעשות את זה.
לא, בן-אדם. אני אעשה את זה. בשביל מה יש חברים?
אתה מוכן?
עצום עיניים. כן, ילד טוב.
ארנב לבן, ארנב לבן. -שקט! אתה מבזבז את זמני.
תסתלק מכאן. החוצה!
בסדר, עצום עיניים.
9 ...1 0...
72 ,1 1 1
אני זקוק לשינה.
גז מדמיע! אתה רוצה את זה?
היית עושה את זה, מה? -למה לא? -בן-זונה שכמוך.
לפני רגע ביקשת שאהרוג אותך. עכשיו אתה רוצה להרוג אותי.
אני צריך לקרוא למשטרה. -וואו, אתה ממש עצבני.
אין טעם לקרוא למשטרה. -אין ברירה.
אני לא מעז לישון, כשאתה משוטט עם ראש מלא בל.ס.ד
ורוצה לחתוך אותי בסכין הארור הזה.
מי דיבר על לחתוך אותך?
רק רציתי לגלף "זי" קטן על המצח שלך.
חזור לאמבטיה, תאכל כמה אדומים, ונסה להירגע.
תעשן קצת גראס, תזריק הרואין, מה שבא לך,
אבל בבקשה, תן לי לנוח.
קום, זיין חזירים שמן! קום.
קום! -תראה, אני...
אתה צריך ללכת לעבודה. באסה רצינית.
בן-זונה שפל שכמוך. אני ד"ר לעיתונאות.
אל תיתן לי להפריע לך.
אתה מנקה את התחתונים שלך? נקה אותם, לעזאזל.
השפעת הל.ס.ד עליו החלה להשתנות.
השלב הבא יהיה בטח סיוט מרוכז של הסתכלות פנימית.
4 שעות של ייאוש קטטוני... וסמים.
תתעלמו מהסיוט באמבטיה.
הוא רק עוד פליט מכוער מדור האהבה.
העו"ד שלי מעולם לא קיבל את הטענה של מסוממים לשעבר,
שאפשר להתמסטל יותר טוב בלי סמים מאשר אתם.
גם אני לא, לצורך העניין.
1 965, גל הל.ס.ד הגדול של סן פרנסיסקו.
אני זוכר לילה אחד במקום בשם: "מטריקס". הייתי שם...
אלוהים! הנה אני.
ברור שהייתי קרבן של סצנת הסמים.
פריק רחוב מצוי, שצרך כל מה שנקרה בדרכו.
מישהו רוצה קצת ל.ס.ד?
יש לי כאן את כל המצרכים,
אני רק צריך מקום לבשל.
תחילה החלטתי לאכול רק חצי מהל.ס.ד.
אבל שפכתי את השאר על השרוול של חולצת הצמר האדומה שלי.
מה הבעיה?
ובכן... כל החומר הלבן על השרוול שלי...
הוא ל.ס.ד.
עם קצת מזל, חייו נהרסו לתמיד.
הוא תמיד יחשוב שמאחורי הדלתות בברים החביבים עליו,
גברים בחולצות צמר אדומות שואבים תענוג עילאי
מדברים שהוא לעולם לא יכיר.
זיכרונות מוזרים בלילה העצבני הזה בלאס וגאס.
עברו מאז 5 שנים?6 ?
נראה כמו חיים שלמים.
שיא שלא יחזור על עצמו.
סן פרנסיסקו באמצע שנות השישים
הייתה מקום וזמן מיוחדים להיות בהם.
אבל שום צירוף של מילים או מוזיקה או זיכרונות
לא יוכל לגעת בתחושה שחיית שם,
באותה פינה של הזמן והעולם. מה שזה לא אומר.
הטירוף היה בכל מקום, בכל שעה.
יכולת להדליק ניצוצות בכל מקום.
הייתה תחושה אוניברסלית אדירה שמה שלא עשינו היה נכון.
שאנחנו מנצחים. אני חושב שזה היה הכוח המניע.
תחושת הניצחון הבלתי נמנע על כוחות האופל השמרניים.
לא במובן הצבאי, לא היינו זקוקים לזה.
האנרגיה שלנו פשוט תנצח. הייתה לנו תנופה.
רכבנו על הרכס של גל גבוה ויפהפה.
עכשיו... פחות מ5- שנים אחר-כך,
ניתן לעלות על גבעה תלולה בלאס וגאס ולהסתכל מערבה...
ודרך העיניים הנכונות, ניתן לראות את הסימן של השיא.
המקום שבו הגל נשבר...
ונסוג.
שירות חדרים!
בוקר טוב, אדוני.
מה אתה רוצה?
מה אתה רוצה? תסתלק.
זה לא שלי. אתה בחדר הלא נכון. תסתלק.
יש לי אקדח, זה לא שלי. תסתלק.
זה החשבון. אני צריך שתחתום... -בסדר, תן לי אותו. מהר!
אל תזוז. עמוד בשקט.
אל תגיד כלום לאף אחד.
ההחלטה לברוח התקבלה בפתאומיות.
או שאולי לא.
אולי תכננתי את זה כל הזמן, וחיכיתי לרגע הנכון.
נראה לי שהחשבון היה שיקול, כי לא היה לי כסף לשלם.
בזבזנו על שירות חדרים בין 29 ל36- דולר לשעה
במשך 48 שעות ברציפות. מדהים. איך זה קרה?
אבל כשכבר שאלתי את זה, לא היה אף אחד שיענה.
העו"ד השפל שלי, ד"ר גונזו, נעלם.
הוא בטח חש שצרות מתקרבות.
פניקה.
היא הזדחלה במעלה עמוד השדרה שלי כמו תחילתו של טריפ ל.ס.ד.
התחלתי לקלוט את המציאות האיומה.
הייתי לבדי בלאס וגאס.
שפוך לגמרי מסמים. בלי מזומן. בלי כתבה לעיתון.
ובנוסף לכול... חשבון עצום במלון.
אפילו לא ידעתי מי ניצח במרוץ. אולי אף אחד לא ניצח.
איך הורציו אלגר (סופר) היה מתמודד עם המצב?
תירגע. אני אזרח מכובד יחסית.
עבריין מועד אולי, אבל בהחלט לא מסוכן.
למזלי, כבר העמסתי את הסבון והאשכוליות על האוטו.
עכשיו היה עליי רק לחמוק מהמלכודת.
חכה. הנה, קח את זה.
מר דיוק, מר דיוק. -לעזאזל.
חיפשנו אותך. -המשחק נגמר, תפסו אותי.
הרבה ספרים טובים נכתבו בכלא.
אדוני? -מה? -המברק הזה הגיע בשבילך.
למעשה, הוא בשביל מישהו בשם תומפסון.
אבל כתוב: "לטיפולו של ראול דיוק". זה אומר משהו?
זה אומר הרבה. תודה. -חיפשתי את תומפסון ברשימה.
הוא לא שם, אבל חשבתי שהוא בטח חלק מהקבוצה שלך.
כן. אני אעביר לו את זה.
מה שבלבל אותנו זה החתימה של ד"ר גונזו על המברק מלוס אנג'לס,
בשעה שידענו שהוא כאן במלון. -עשית את הדבר הנכון.
אל תנסה להבין עיתונאים. במחצית מהזמן אנחנו משתמשים בקודים.
במיוחד ד"ר גונזו. להתראות. -תגיד,
מתי הד"ר יתעורר? -יתעורר? למה כוונתך?
המנהל שלי, מר הים, רוצה לפגוש אותו.
מר הים אוהב לפגוש את כל הלקוחות הגדולים.
לתת להם טיפול אישי. שיחה קלה ולחיצת יד.
כמובן, אבל אני הייתי עוזב את הד"ר עד לאחר ארוחת הבוקר.
הוא אדם אכזרי ביותר...
אבל הוא יהיה זמין? אולי יותר מאוחר, הבוקר?
תראה, המברק משובש לגמרי. הוא נשלח מתומפסון, לא אליו.
עכשיו אני צריך לזוז למרוץ.
אין מה למהר. המרוץ הסתיים. -לא בשבילי.
בוא נאכל צהריים. -מצוין, חבוב. מצוין.
אלוהים, גלים של פרנויה, טירוף, פחד ותיעוב.
הוויברציות כאן הן בלתי נסבלות. תסתלק.
השוטרים החלו לסגור עליי. יכולתי להריח את הבהמות.
עשה לי טובה אחת, אלוהים,
תן לי עוד 5 שעות של נהיגה מהירה.
תן לי להיפטר מהמכונית הארורה ולצאת מהמדבר האיום הזה.
"אימא, האם זה באמת הסוף?"
בן-זונה שכמוך. זו אשמתך. כדאי שתדאג לי, אלוהים.
אחרת, יהיה לך עסק אתי.
עצור בצד. -בוקר טוב. מה שלומך?
מעטים מבינים את הפסיכולוגיה של התמודדות עם שוטר תנועה.
הנהג הנורמלי נבהל ועוצר מיד בצד. זו טעות.
זה מעורר בוז בלבו של השוטר.
גרום לבן-זונה לרדוף אחריך. הוא יעשה זאת.
אבל הוא לא יידע מה לחשוב כשתאותת ימינה.
זה נועד להראות לו שאתה עוצר במקום מתאים לשיחה.
ייקח לו רגע להבין שהוא עומד לבצע פנייה של 1 80 מעלות.
אבל אתה תהיה מוכן, ותפגין שימוש מיומן בבלם ובגז.
היי, מה שלומך?
מה אתה חושב שאתה עושה?
תן לי את הרישיון. -כן, כמובן שוטר. בבקשה.
אלוהים.
זה אני. -אפשר לקבל את זה בבקשה?
ידעתי שנדפקתי.
אני רואה שיש לך שני ארגזי בירה, סל אשכוליות,
ערמת חולצות ומגבות. נורות.
אתה מבין מה עשית, כשנהגת במהירות כזו?
כן, אני אשם. אני מבין את זה.
ידעתי שזה פשע, ועשיתי את זה בכל זאת.
למה להתווכח? אני פושע, תסתכל עליי.
יש לך גישה מוזרה. -אולי.
יש לי תחושה שאתה זקוק לשינה.
יש אזור מנוחה לא רחוק. אני רוצה שתיסע לשם,
תעצור ותישן כמה שעות. -זה לא יעזור לי.
אני ער יותר מדי זמן. 3 או 4 לילות. אני כבר לא זוכר.
אם אני אלך לישון עכשיו, אהיה מת במשך 20 שעות.
למה אתה מסתובב עם שני ארגזי סבון?
אני רוצה להישאר נקי. -לא...
זה המצב. אני ארשום בפנקס
שעצרתי אותך על מהירות מופרזת.
יעצתי לך להמשיך לאזור המנוחה הקרוב. עצור!
יעצתי לך להמשיך לאזור המנוחה הקרוב. זה היעד השלך, נכון?
ולעצור לשינה ארוכה. זה ברור?
ובכן... מה המרחק עד בייקר? קיוויתי לעצור שם לצהריים.
זה לא בתחום שלי. העיר מסתיימת 3 ק"מ לאחר שטח המנוחה.
תצליח להגיע עד שם? -אני אנסה.
רציתי לבקר בבייקר הרבה זמן. שמעתי עליה הרבה.
פירות ים מצוינים.
נראה לי שלאדם כמוך כדאי לנסות את סרטן החולות.
פירות ים מצוינים -סרטן החולות?
למה לא? תודה על העצה.
תסתכל לי בעיניים.
הכול בסדר?
אוכל לקבל נשיקה קטנה לפני שתלך?
אני בודד מאוד כאן.
הרגשתי כמו אחרי אונס. החזיר דפק אותי מכל הכיוונים,
ועכשיו הוא הולך לצחוק עליי בחלק המערבי של העיר,
ולחכות שאנסה לברוח ללוס אנג'לס.
כן, שוטר. כמובן שאנצל את שטח המנוחה.
ואני אסיר תודה על שוויתרת לי.
תתאפס על עצמך, בן-אדם.
אם אנהג ישר ללוס אנג'לס, הוא בטוח יעצור אותי.
זה לא היה הזמן לעימותים.
זה היה עמק המוות.
אלוהים, זה הוא!
קדימה, בן-זונה שכמוך. אלוהים, אני חייב ללכת.
הם תפסו אותי. אני תקוע בצומת דרכים בבייקר.
אין לי הרבה זמן, הם צדים אותי כמו חיה.
מי? אתה נשמע קצת פרנואיד. -אני צריך עו"ד מיד!
מה אתה עושה בבייקר? לא קיבלת את המברק שלי?
איזה מברק, בן-זונה שכמוך? אני אשבור לך את העצמות.
זבל חסר מוח, אתה אמור להיות בווגאס.
שכרתי סוויטה ב"פלמינגו".
אתה אמור לסקר את ועידת התובעים המחוזיים הלאומית.
ביצעתי את כל ההזמנות. הכול מסודר.
מה, לעזאזל, אתה עושה באמצע המדבר? -כלום.
לא חשוב. זו סתם בדיחה.
האמת היא שאני על שפת הברכה ב"פלמינגו".
מדבר מטלפון נייד שאיזה גמד הביא מהקזינו.
כן, יש לי אשראי פתוח כאן. אל תתקרב לכאן.
זרים לא רצויים כאן.
ובכן... ככה העולם פועל.
האנרגיה זורמת לפי הגחמות של המגנט הגדול.
טיפשי להתנגד לו. חזרתי לווגאס, לא הייתה לי ברירה.
היה עליי להיפטר מהכריש. יותר מדי אנשים עלולים לזהות אותו.
במיוחד משטרת וגאס.
למזלי, כרטיס האשראי שלי היה עדיין בתוקף.
זו הייתה מכונה פלאית. עם גימיקים בשווי 1 0 אלפים דולר.
החלון האחורי התרומם כמו צפרדעים באגם של דינמיט.
לוח הבקרה היה מלא באורות ומתגים שלעולם לא אבין מהם.
אם החזירים התאספו בווגאס, גם לתרבות הסמים מגיע ייצוג.
היה גם קסם מסוים באפשרות לברוח בלי לשלם במלון בווגאס,
ואז לנהוג לצד השני של העיר ולהיכנס למלון אחר.
אני ואלף שוטרים מכל רחבי אמריקה. למה לא?
לצעוד בבטחון בקרבתם. -ברוך הבא למלון "פלמינגו".
אדוני? -היי, בסדר.
התזמון שלי היה גרוע.
"למה לא סיפרו לצרכני סמים את העובדות האלו?"
אני מפקח משטרה ממישיגן.
הסברתי לך שעל-פי הגלויה הזו יש לי הזמנה במלון הזה.
אני מצטער מאוד, אדוני, אבל אתה ברשימת המאחרים.
ההזמנה שלך הועברה ל...
מוטל "מונלייט" בשדרות פרדייז.
כבר שילמנו בשביל החדר הארור. -זה מלון מצוין,
הוא רק 1 6 רחובות מכאן. יש לו ברכה, סאונה,
תקשיב, הומו מלוכלך שכמוך! אני רוצה את המנהל. עכשיו!
נשבר לי מהזיבולים שלך.
אני ממש מצטער, אדוני.
לקרוא למונית? -אני אקרא לך מוצץ-זין.
כמובן, אני שמעתי מה שאמר הפקיד באמת.
תקשיב, טמבל שעיר שכמוך, אני נדפקתי בזמני
על-ידי מבחר של שוטרים תאבי חוק בעלי מזג רע.
ועכשיו... הגיע תורי.
אז לך להזדיין, שוטר. עכשיו אני הבוס.
סליחה. אני לא רוצה להפריע,
אבל אולי אוכל להשתחל? שמי ראול דיוק.
אני סבור שעו"ד שלי ביצע את ההזמנה. -דיוק ראול. כמובן.
החפצים שלי נמצאים בקדילק הפתוחה ששם.
תוכלו להעלות אותם לחדר שלי? -למה לא?
אני רוצה ליטר ויסקי, שתי חתיכות בקרדי,
קרח בכמות המספיקה ללילה אחד,
ו... בוא ננסה קצת גושי לימון. מה אתה אומר? -בסדר.
הכול מסודר. אל תהסס לקרוא לי סוואן.
בסדר, סוואן.
אני יודע, זה נורא. אבל את תהיי בסדר. מצבך טוב.
נתראה. אל תיגע בזה. סליחה. ביי, סוואן.
תראה מה עשית! לעזאזל אתך! לא נישאר כאן גם אם תתחנן!
אין כמו בבית.
איזה מין... מה, לעזאזל?
תפסיקי, תפסיקי.
היא נושכת לי את הרגל. חזיר מטומטם. לעזאזל...
אין מה לעשות. זו "לוסי ברקיע היהלומים".
לוסי, תירגעי למען השם. תזכרי מה קרה בשדה התעופה.
די עם זה, בסדר? זה לקוח שלי, לוסי.
מר דיוק, העיתונאי המפורסם. הוא משלם על הסוויטה.
הוא בצד שלנו. הוא מת על אמנים.
לוסי מציירת פורטרטים של ברברה סטרייסנד.
נכון? -ציירתי את אלה מהטלוויזיה. -באמת?
היא הגיעה כל הדרך מ... מה שם העיר הזו? -מונטנה.
מונטנה. רק כדי לתת את הציורים האלה לברברה.
אנחנו הולכים הערב ל"אמריקנה", לפגוש אותה מאחורי הקלעים.
הייתי זקוק נואשות לשקט ומנוחה.
לא חשבתי שאמצא את העו"ד שלי דלוק ובאמצע חיזור על טבעי.
טוב, הם בטח כבר הביאו את המכונית.
למה שלא...
נביא...
את הדברים?
בטח, בוא נביא את הדברים.
אנחנו כבר חוזרים, לוסי. תני לי נשיקה. -לא.
נשיקה אחת. -לא. -למה לא? -לא.
בסדר.
אל תעני לטלפון.
שאלוהים יברך אתכם.
טוב, מה התכניות שלך? -תכניות?
הילדה בחדר. -לוסי. פגשתי אותה במטוס.
היא דתייה פנטית.
נתתי לה כדור לפני שקלטתי שהיא אף פעם אפילו לא שתתה.
מצוין.
נוכל לסמם אותה ולמכור את התחת שלה בועידת הסמים.
היא מושלמת לתפקיד.
השוטרים האלה ישלמו 50 דולר עבור דפיקה קבוצתית אתה.
נכניס אותה למלון צדדי. נתלה תמונות של ישו בכל החדר,
ואז נשחרר את החזירים עליה. היא חזקה, היא תעמוד בזה.
אלוהים, ידעתי שאתה חולני.
אבל לא ציפיתי לשמוע אותך אומר דברים כאלה.
כלכלה פשוטה, בן-אדם. הנערה היא מתת-אל.
נוכל להרוויח ממנה אלף ליום. -זה מכוער, תפסיק לדבר כך.
נראה לי שהיא תוכל לדפוק 4 בו-זמנית,
אם נפוצץ אותה בל.ס.ד, נרוויח 2000 או 3000 ביום.
למה שאני לא אפוצץ אותך במכות?
זה יגרום לך להרגיש יותר טוב? ממזר מלוכלך. -תקשיב לי,
תוך כמה שעות היא תתפכח מספיק כדי להיכנס
להתקף דתי, בהסתמך על הזיכרון העמום
שסמואי אכזר פיתה אותה, נתן לה אלכוהול ול.ס.ד,
גרר אותה למלון בווגאס, וחדר בפראות לכל נקב בגופה הקטן
עם איברו הרוטט והערל.
זה כל-כך מכוער, בן-אדם. -לעזאזל, האמת כואבת.
שאלוהים יעזור לה.
ובכן, אתה תלך ישר לתא הגזים.
ישלחו אותך לנבדה על אונס ומעשה סדום בהסכמה.
היא חייבת ללכת, בן-אדם.
לעזאזל... לא משתלם לעזור למישהו בימינו.
קדימה, בואי נלך לעבוד. -מלון "אמריקנה"?
אני זקוק להזמנה, עבור האחיינית שלי.
אני רוצה שיתייחסו אליה יפה. היא אמנית... תסתלקי,
היא עשויה להיראות קצת מעורערת. היא עושה תואר שני
על ... ברברה סטרייסנד. שם משפחה?
אני מעדיף שלא לומר. אתה מבין, אחי פוליטקאי.
הרגשתי כמו נאצי. אבל זה היה חייב להיעשות.
כן, בסדר. להתראות.
לוסי הייתה אבן ריחיים פוטנציאלית על צווארנו.
היינו חייבים להיפטר ממנה, ולקוות שהזיכרון שלה דפוק.
הנה עוד 1 0 דולר, חבוב. תדאג שהיא תגיע בשלום.
תנהג לאט. אנחנו לא רוצים למשוך תשומת לב.
בוא נמצא מסעדת פירות-ים. יש לי תשוקה לסלמון אדום.
אנחנו מאחרים. צריך ללכת.
מסקלין ארור.
למה הם לא יכולים לייצר אותו קצת פחות טהור?
ברוכים הבאים לוועידת התובעים המחוזיים השלישית
בנושא סמים מסוכנים.
ועכשיו, האיש שיגדיר את הסרטן הזה בלב האומה,
ד"ר ל. רון בומקויסט.
ראיתי את הממזרים האלה בסרט. לא האמנתי שהם אמיתיים,
לא ככה. לא במאות.
הם דווקא נחמדים, כשמכירים אותם. -מכירים?
האנשים האלה בדם שלי. -אל תגיד את המילה הזו.
אתה תחמם אותם. -אתה צודק.
הדרך היעילה ביותר לעשות זאת היא שכל אחד מכם
ינסה להבין את הראש...
של מסומם.
למשל, מסומם כבד קורא לבדל של סיגריית חשיש: "ג'וק",
כי הוא דומה לתיקן. -על מה הוא מדבר, לעזאזל?
צריך להיות דלוק לגמרי, כדי לחשוב שג'וינט נראה כמו ג'וק.
שימו לב שהגדרתי 4 טיפוסים בחברת החשיש או המריחואנה:
"קול", גזעי, מדליק ומרובע.
תודה בזה, הוא משוגע. תיזהר במה שאתה עושה.
איזה סיוט. -אם הוא יבין מה קורה,
הוא יכול לעלות בדרגה, ולהפוך למדליק.
ואז, אם הוא ישכנע את עצמו להסכים למה שקורה,
הוא יהפוך לגזעי.
ואז, הוא יוכל להתעלות למדרגת "קול".
הוא יוכל להפוך לאחד מה"חבר'ה הקולים".
ד"ר בומקויסט. -כן?
האם, לדעתך, התנהגותה המוזרה של האנתרופולגית מרגרט מיד
נבעה מהתמכרות סודית למריחואנה? -שאלה טובה.
אני לא בטוח שיש לי תשובה, אך אוכל לומר לך, אדוני,
שאם מרגרט מיד, בגילה, עישנה גראס.
היה לה טריפ לא נורמלי.
עוד סטייה של האישה הזו. -זיבולי שכל.
אני אהיה בקזינו.
תודה. תודה רבה. תודה שאירחתם אותי.
"האיום החמור של הסמים"
דע את אויבך המסומם. זה עשוי להציל את חייך.
לא תוכל לראות את עיניו, בגלל משקפי השמש הכהים,
אך פרקי אצבעותיו יהיו לבנים ממתח פנימי
ומכנסיו יהיו מוכתמים בזרע מאוננות תמידית,
כשהוא לא יהיה מסוגל למצוא קרבן לאונס.
הוא יגמגם בעת החקירה ולא יכבד את התג שלך.
האויב המסומם אינו פוחד מכלום. הוא יתקוף בלי שום סיבה,
בכל כלי נשק בהישג ידו, כולל שלך.
היזהר. על כל שוטר העוצר חשוד בשימוש במריחואנה,
להשתמש בכל הכוח החיוני מיד.
כל פגיעה בו תחסוך תשע פגיעות בך.
כן? -שלום, מר דיוק. יש לך הודעה אחת.
תתקשר ללוסי במלון "אמריקנה", חדר 1 600. הלו?
לוסי התקשרה. -מה? -לוסי התקשרה.
מה? -לוסי התקשרה.
שני הנאשמים נתנו לי ל.ס.ד ולקחו אותי למלון.
אני לא יודעת מה הם עשו לי, אבל אני זוכרת שזה היה נורא.
מה הם נתנו לך? -ל.ס.ד.
סירוס! סירוס כפול!
איפה האקדח 357 שלי? -אלוהים יודע.
אינך יכול להשאיר אותי לבד במאורת הנחשים הזו.
בן-זונה, מה עשית עם ה357- שלי?
החדר הזה רשום על שמי. -חבל מאוד.
אתה צודק. היא הבעיה שלי. אני אוריד אותה מהגב שלנו.
מאוחר מדי. -אני אקח את זה בחשבון. תירגע.
תירגע. תן לי לטפל בזה.
מלון "אמריקנה", חדר 1 600 בבקשה.
כעו"ד שלך, אני ממליץ שתסניף קצת מהבקבוק החום שבתיק שלי.
אתה לא צריך הרבה. רק טעימה קטנה.
מה זה הזבל הזה? -החומר הזה גורם למסקלין טהור
להיראות כמו בירה שחורה.
אדרנכרום. -אדרנכרום?
הלו? היי, לוסי. תודה לאל. כן, זה אני.
מה? לא. לימדתי את הממזר לקח שהוא לא ישכח לעולם.
מה? לא, הוא לא מת.
אבל הוא לא יפריע לאף אחד הרבה זמן.
כן, השארתי אותו שם.
דרכתי עליו, ושברתי לו את כל השיניים.
אלוהים, איזה סיפור נורא להפיל על מישהו מסטול.
אבל יש בעיה. הממזר פדה צ'ק מזויף בקבלה,
ונתן אותך כערבות. הם יחפשו את שניכם.
כן, אני יודע. אבל אסור להסתכל בקנקן.
יש אנשים שהם פשוט חלאות.
בכל מקרה, אל תתקשרי שוב למלון הזה.
הם יאתרו את השיחה, ויכניסו אותך לכלא.
לא, אני עובר לטרופיקנה מיד.
אני אשתמש בשם בדוי, אבל אני הודיע לך מהו.
אני חייב לסיים. הם בטח מצותתים לטלפון.
כן, אני יודע. זה נורא, אבל זה נגמר.
אלוהים, יש מישהו בדלת.
לא, אני חף מפשע! זה היה דיוק. זה היה דיוק!
אל תשימו את זה עליי!
זהו זה. לא נשמע ממנה יותר.
היא בטח מכניסה את עצמה למשרפה עכשיו.
אתה יודע מה אנחנו צריכים? אופיום.
אני זוכר שצנחתי על המיטה. חטפתי הלם מההצגה שלו.
לרגע חשבתי שהמוח שלו נשרף.
שהוא באמת האמין שאויבים בלתי נראים מתקיפים אותו,
אבל החדר היה שקט שוב.
מאיפה השגת את זה? -לא חשוב, זה טהור לגמרי.
עם איזה לקוח מפלצתי התיידדת הפעם? -חובב של השטן.
אני חושב שיש רק מקור אחד לחומר הזה.
בלוטות אדרנלין של אדם חי.
אני יודע. אבל לא היה לו כסף לשלם לי.
הוא הציע לי דם אדם. טען שזה הטריפ האולטימטיבי.
חשבתי שהוא צוחק. אז אמרתי לו שאני מעדיף אדרנכרום טהור,
או בלוטת אדרנלין טרייה, בשביל לנשנש.
הרגשתי את החומר פועל עליי.
הגל הראשון היה כמו שילוב של מסקלין ומתדרין.
אולי כדאי לשחות קצת, חשבתי. -כן, אדוני.
הם האשימו את הבחור בהתעללות בילדים.
הוא נשבע שהוא לא עשה את זה.
"למה לי להתעסק עם ילדים? הם קטנים מדי".
מה יכולתי לומר? אפילו תת-אדם זכאי לייעוץ משפטי.
לא היה לי אומץ לדחות את השרץ.
הוא יכל להוציא לי את בלוטת האצטרובל בסכין מכתבים.
אתה מבין? -כן... -מטורף. -למה לא?
אנחנו צריכים להשיג קצת.
לקחת ביס גדול, ולראות מה יקרה. -קצת מה?
תמצית אצטרובל. -כן, רעיון טוב.
שאיפה קטנה, ואתה הופך
לערך באנציקלופדיה רפואית.
שדיים יפהפיים, בן-אדם. הראש שלך יתנפח כמו אבטיח.
תעלה 50 קילו בשעתיים. -כן.
תגדל טפרים, יבלות מדממות. -כן!
ואז תשים לב ל6- ציצים ענקיים ושעירים על הגב שלך.
פנטסטי! -אתה תתעוור.
הגוף שלך יהפוך לשעווה. יצטרכו להכניס אותך למריצה.
וכשתזעק לעזרה, תישמע כמו רקון.
אני אנסה הכול,
אבל אני בחיים לא אגע בבלוטת האצטרובל.
סיים את הסיפור המזוין! מה קרה? מה עם הבלוטות?
אלוהים, החומר הזה עלה לך ישר לראש, לא?
תסתכל על הפרצוף שלך. אתה עומד להתפוצץ.
אולי תוכל להכניס אותי לברכה, או...
אם אני שם אותך עכשיו בברכה, אתה תשקע כמו אבן.
לקחת יותר מדי, בן-אדם. יותר מדי, יותר מדי.
אל תנסה להילחם בזה. תקבל בועות במוח, שבץ, מפרצות.
אתה פשוט תיבול ותמות.
ותמשיך להרוג אנשים חפים מפשע.
למוטט את התקווה של מיליונים לשלום ולחופש.
אז הערב אתם, הרוב הדומם,
הקרבה והקרבה והקרבה...
איזה עכברוש פסיכוטי ישמיע את השיר הזה ברגע זה?
כשהתעוררתי, האווירה בסוויטה הייתה כה רקובה,
כה מזוהמת.
כמה זמן שכבתי שם? כל סימני האלימות האלה.
מה קרה?
היו בחדר הוכחות לצריכת יתר של כמעט כל סוגי הסמים
הידועים לאדם מ1 544- לספירה.
דבי, תודה לאל.
איזה מכור יזדקק לכל קליפות הקוקוס והמלונים האלו?
האם נוכחות של מסוממים יכולה להסביר
את הצ'יפס שלא נאכל? את שלוליות הקטשופ הזגוגי?
אולי. אבל לשם מה כל האלכוהול?
תמונות הפורנו שהודבקו בחרדל שהתייבש לקרום קשה.
אלה לא העקבות של המכור ירא השמים המצוי.
זה היה פראי מדי. -תראה לי את הידיים שלך.
תראה לי את הידיים שלך.
זיכרונות קודרים ופלאשבקים רעים. תתאפס.
כמה לילות ובקרים מוזרים העסק המחורבן הזה נמשך?
משהו מכוער קרה. הייתי בטוח בכך.
מי זה? לעזאזל, זה אני.
לא, לא. בבקשה, אני רק החדרנית.
את במעצר.
היא בטח השתמשה במפתח הראשי. ראיתי אותה מתגנבת,
אז עצרתי אותה. -למה עשית זאת? מי משלם לך?
אף אחד. אני החדרנית. -בולשיט. את חלק מזה.
חלק ממה? -ממעגל הסמים הארור.
את יודעת מה קורה במלון הזה. למה את חושבת שאנחנו כאן?
אני יודעת שאתם שוטרים, אבל חשבתי שהגעתם לוועידה.
אני נשבעת. רק רציתי לנקות את החדר.
אני לא יודעת כלום על סמים.
בחייך, אל תגידי לי שלא שמעת על הגרנג' גורמן.
אני נשבעת בישו. מעולם לא שמעתי על זה.
אולי היא דוברת אמת. אולי היא לא חלק מזה.
אני נשבעת שלא.
אם-כך, אולי היא יכולה לעזור. -כן, אני אעשה מה שתרצה.
אני שונאת סמים. -גם אנחנו. -אני חושב שנוכל לשכור אותה.
לראות מה היא תשיג. -אתה חושבת שתעמדי בזה?
במה? -שיחת טלפון אחת ביום.
אל תדאגי אם היא לא תגיע. זו הבעיה שלנו.
אתם תשלמו לי על זה? -כמובן.
אבל אם תספרי על זה למישהו, תלכי לכלא לשארית חייך.
מה שמך? -אליס. תוכיחי! -בסדר.
תתקשרו לשירותי הניקיון, ותבקשו את אליס. -בסדר.
איש הקשר שלך יהיה הפקח רוק, ארתור רוק.
הוא יתחזה לפוליטיקאי, אבל לא תהיה לך בעיה לזהות אותו.
הפקח רוק ישלם לך במזומן, אלף דולר בתשיעי בכל חודש.
אני אעשה הכול בשביל סכום כזה. -את ועוד הרבה אנשים.
בואי הנה. הסיסמא היא: "יד רוחצת יד".
ברגע שאת שומעת את זה, תגידי: "איני מפחדת מדבר".
תגידי את זה. -איני מפחדת מדבר. -שוב!
איני מפחדת מדבר. -טוב מאוד.
עכשיו תסתלקי מכאן. היה נחמד לפגוש אותך.
אל תטרחי לנקות. רק תשאירי מגבות וסבון מחוץ לדלת בחצות.
כך לא נסתכן בעוד תקריות כאלו, בסדר?
מה שתגיד, אדוני. -תודה לאל שיש אנשים הגונים.
פטפוט חסר פשר. רסיסי זיכרונות צצים מערפל הזמן.
רק לחץ על "הפעל".
זהו זה, החלום האמריקני. ישבנו על העצב המרכזי.
כן, אל תעצבן אותי.
הבעלים רצה לברוח ולהצטרף לקרקס בתור ילד,
ועכשיו לבן-זונה יש קרקס.
רישיון אמיתי לגנוב.
כן, התגשמות החלום האמריקני. הורציו אלגר במיטבו.
כן, ברוך הבא למקום השמח.
תקשיב, בוא ניגש לעניין. כמה בשביל הקוף?
כמה יש לך? -כמה אתה רוצה בשביל הקוף?
חכה כאן. תכף אשוב. -טירוף. לא היה בזה שום היגיון.
הייתי זקוק נואשות לעובדות.
אלוהים, זקן קטן מגיע. זוזו.
מה קורה כאן, לעזאזל? איפה הקוף?
איפה הקוף? -שכח ממנו. הוא התקיף איש זקן,
ונשך את הברמן. השוטרים לקחו אותו.
זו המכונית שלך? -מהי הערבות? אני רוצה את הקוף!
יש יותר מדי גני-חיות. -צריך לעצור אותם.
אתם פשוט לא מבינים, נכון? האוטו הזה שייך לבנק העולמי.
הכסף הולך לאיטליה. חייבים אוהל בקרקס.
הגג דפוק לגמרי. -משהו לא בסדר במנוע.
כולנו רוכבים בסערה. -איפה אתה, קוף שכמוך?
אתם הצבעתם להוברט המפרי, ורצחתם את ישו.
הייתה סיבה טובה להאמין שנסתבך בצרות.
סמכנו יותר מדי על המזל שלנו.
האפשרות של התמוטטות פיזית ומנטלית
הייתה כעת אמיתית מאוד. אין סימפטיה לשטן.
זכרו זאת. כן, קנו את הכרטיס. הצטרפו לנסיעה.
שלום, אתם רוצים לקנות קצת הרואין?
עצור בצד. -אני רוצה למכור לך הרואין טהור.
זה הדבר האמיתי. בדיוק חזרתי מווייטנאם.
אני רוצה למכור לך הרואין טהור.
לעזאזל, בן-זונה. עצור. אני אהרוג אותך!
המנטליות של לאס וגאס כה פרימיטיבית,
שלעיתים קרובות פשעים חמורים אינם מטופלים.
לצפון וגאס אתה מגיע לאחר שפישלת יותר מדי במרכז.
כשאינך רצוי אפילו במקומות הזולים.
מזללת "כוכב הצפון" נראתה כמו מקלט בטוח מהסערות שלנו.
בלי בעיות, בלי דיבורים. רק לנוח ולאסוף כוחות.
בכלל לא הייתי רעב.
האווירה בכוכב הצפון לא העמידה אותי על המשמר.
שתי כוסות של מי קרח עם קרח.
שתיים.
היא נראתה כמו קריקטורה שדופה של ג'יין ראסל.
היא הייתה ללא ספק הבוס במקום.
הוא עשה זאת בדרך אגב, אבל ידעתי שהשקט שלנו בסכנה.
מה זה היה?
מה זה? -זו מפית. -אל תזיין לי את השכל.
אני מבינה את כוונתך, סרסור שמן.
זה שם של סוס שהיה לי פעם.
"בדלת האחורית, יפהפייה?"
סימן השאלה היה מודגש. -תקשיב, אכלתי כאן הרבה חרא,
אבל אני לא צריכה להתעסק עם סרסור לטיני.
כל אידיוט יודע את זה.
שלמו את החשבון, ותסתלקו. רוצים שאקרא למשטרה? אני...
את רוצה שאקרא למשטרה?
כמה עולה פאי הלימון?
עיניה התמלאו פחד, אבל המוח שלה תפקד
על מנוע הישרדות בסיסי. 35- סנט.
כמה עולה פאי לימון? 35- סנט.
איזו עיר מחורבנת. לא, מותק. כל העוגה.
כל העוגה.
כמה? שלושה?
שלושה...? ארבעה...?
חמישה...?
בואי נסגור על חמישה.
אני במכונית.
הסכין העלה זיכרונות רעים.
המבט הזגוגי בעיניה סימן שגרונה כמעט נחתך.
כשעזבנו, היא הייתה עדיין משותקת.
הכול נגמר. עברנו על כל חוק של לאס וגאס.
הונאת המקומיים. התעללות בתיירים. הפחדת העובדים.
הסיכוי היחיד שלנו הוא שהגזמנו כל-כך,
שאף אחד בעל סמכות לנקום בנו לא יוכל להאמין לזה.
יש 1 5 דקות להביא את העו"ד שלי לשדה"ת. נספיק?
לעזאזל!
אלוהים, אלוהים... לעזאזל, בן-זונה.
אתה נוסע בדרך הלא נכונה. -לך תזדיין, שמן.
עצור!
פנה כאן ימינה.
"נהג בזהירות, חזור במהרה"
לעזאזל, אנחנו אבודים.
מה אנחנו עושים בכביש הנטוש הזה?
שדה התעופה שם. לעזאזל, הוא שם.
מעולם לא פספסתי טיסה.
בסדר, אני אוריד אותך ליד המטוס.
לך תזדיין, אני אצטרך לשאת באשמה. הם יצלבו אותי.
כאן, כאן. -זה מגוחך. תגיד שתפסת טרמפ לשדה התעופה
ואני אספתי אותך. -בן-זונה! -צא!
תקשיב, אל תיתן לחזירים האלה להתעסק אתך.
אם תיתקל בבעיה, תמיד תוכל לשלוח מברק לאנשים הנכונים.
כן, להסביר את עמדתי. איזה ממזר כתב על זה שיר.
זו בטח עצה טובה, אם יש לך חרא במקום מוח.
הנה הוא הולך. אבטיפוס של אלוהים.
מוטציה רבת עוצמה שלעולם לא היתה מועמדת לייצור המוני.
מוזרה מכדי לחיות, ונדירה מכדי למות.
כולנו נזרקנו עכשיו לטריפ הישרדות.
הדלק שהניע את שנות השישים נגמר.
זו הייתה השגיאה הגורלית במסעו של טים לירי.
הוא סייר באמריקה ומכר הרחבה של התודעה,
בלי לחשוב על המציאות הקודרת שהמתינה לכל אנשים
שלקחו אותו ברצינות. כל חובבי הל.ס.ד הפתטיים
שהאמינו שניתן לקנות שלום והבנה ב3- דולר לכדור.
אך האובדן והכישלון שלהם הוא גם שלנו.
לירי הרס את האשליה של סגנון החיים שהוא עזר לייצר.
דור של נכים, מחפשי-דרך שנכשלו.
שמעולם לא הבינו את הטעות המיסטית בתרבות הל.ס.ד.
ההנחה הנואשת שמישהו, או לפחות כוח כלשהו,
מכוון את האור בקצה המנהרה.
"נהג בזהירות. שוב במהרה".
היה רק כביש אחד ללוס אנג'לס, הכביש הבין-מדינתי 1 5.
סתם כביש בין בייקר לברסטו וברדו.
ואז הכביש המהיר של הוליווד. ישר לתוך תהום הנשייה המטורף.
ביטחון, אלמוניות, עוד פריק בממלכת הפריקים.
"אתה עוזב כעת את פחד ותיעוב"
"פחד ותיעוב בלאס וגאס"
הורד מהאתר מס' 1 לתרגומים Www.Torec.Net